home


 * Aristoteles (384-322 f.Kr.)**



"**Der er altså to slags dyd og dygtighed: den rent tankemæssige og den etiske. Den første fødes og får vækst ved lærdom og undervisning, for det meste; den kræver derfor erfaring og tid; den etiske bliver til ved øvelse i skik og brug (...)**" - Aristoteles: "//Den Nikomacheiske Etik//", s. 32, l. 1-4. Med dette citat mener Aristoteles, at der er to slags dyder som mennesket kan opnå: den tankemæssige og den etiske. Ved dyder forstås prisværdige, menneskelige og åndelige egenskaber. Den tankemæssige opnås ved lærdom og undervisning, og kræver derfor erfaring og tid. Den etiske opnås ved øvelse i skik og brug. Den tankemæssige er egenskaber som viden, indsigt og fornuft, hvorimod den etiske er egenskaber som retfærdighed, mod, blidhed etc.

"**Det er da også klart, at ingen af de etiske dyder er os naturlig medfødte. For ingen af de væsensegenskaber, naturen har givet, kan ved tilvænning forandres, som en sten, der af naturen falder ned, ikke kan vænnes til at fare til vejrs (...)**" - Aristoteles: "//Den Nikomacheiske Etik//", s. 32, l. 5-9. Med dette citat mener Aristoteles, at dyder er noget der skal indlæres og ikke er medfødte. Han forklarer det ved, at de egenskaber vi har fra naturen ikke kan ændres, og giver et meget billedligt eksempel på dette: Man kan ikke vænne en sten til at fare til vejrs, den vil altid falde.

__Aristoteles forklarer om egenskaberne fra naturen:__"**(...) alt hvad naturen har givet os, har vi evnen til at bruge, senere virker vi dermed. (Sanserne viser det tydelig; vi når jo ikke til sansning ved det, at vi hyppig har set eller hørt noget; tværtimod: vi havde sanserne, og så brugte vi dem; ikke: vi brugte dem, og så fik vi dem).**" - Aristoteles: "//Den Nikomacheiske Etik//", s. 32, l. 16-20.

**Indledning: **Vi har i denne wiki undersøgt Aristoteles syn på opdragelse/dannelse. Vi har valgt enkelte emner ud, som vi synes er med til at forklare hans synspunkt. Så at sige plukket de mest brugbare æbler fra dannelsestræet. De emner vi har valgt ud er; etik og lykke, menneskesyn, religion, logik, demokrati og kendetegnene for tiden, som tilsammen er grundlaget for opdragelse/dannelse.



**Aristoteles kort fortalt: **
Aristoteles levede fra år 384 til år 322 f.Kr. Aristoteles hører til den klassiske oldtids tre store filosoffer, sammen med Platon og Sokrates. Han blev født i en lille kystby på halvøen khalkidike. Han var søn af en læge, og fik sin interesse for naturvidenskaben derigennem. Som 17-årig tog han til Athen for at studere filosofi. Han blev her elev hos Platon og blev der i 20 år til Platons død. Efterfølgende fik han 2 børn, og blev huslærer hos Fillip, konge af Makedoniens søn, Alexander, senere Alexander den store.I en alder af 50 åbnede Aristoteles sin egen skole ved navn, lykeion. Den blev kendt for at studerende vandrede op og ned af store søjlegange mens de gik og filosoferede. Det var en skole som tiltrak mange studerende som har stiftet bekendtskab med Aristoteles brede områder som: logik, dialektik, retorik, medicin, naturlære, etik, æstetik, og psykologi. Skolen rummede også det første egentlige forskningsbibliotek, i den vestlige verden. Efter Alexanders den stores død i år 323 f.fk. opstod der splid mellem Athen og Makedonien, og eftersom Aristoteles var makedonier og havde været ”lærer” for den athenske Alexander den store, besluttede han sig for at forlade byen, for ikke at blive anklaget for forræderi, og rejste til den græske ø Evia, her levede han sin sidste tid.

** Aristoteles' syn på etik og lykke: **
I Aristoteles tid handlede etik om at definere det gode ved alle sider af livet. Fælles for etik nu og den gang er, at det handler om hvordan du kan leve dit liv bedst muligt på alle måder. Alle er jo enige om det gode liv er bedre end det dårlige. Aristoteles mente lykken var det højeste og vigtigste mål for mennesker, og etik handler om at definere lykke og finde ud af, hvordan vi bliver lykkelige. Aristoteles mente at lykke skabes sammen med andre mennesker. Ingen kan blive lykkelige helt alene. Lykken er også at bruge sine sanser. Et eksempel kan være: du bliver glad hvis du hører noget du kan lide… Han mente også at ens liv bliver godt, når man bliver god til noget man gerne vil være god til, det hænger meget godt sammen med de undersøgelser i dag der viser at mennesker føler sig lykkelige, når deres ønsker virkeliggøres. Lykke er, at livets og ens ønsker lykkes.

Aristotle's Ethics

<span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 150%; text-align: left;">** Aristoteles' menneskesyn: **
<span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Ifølge Aristoteles består vi mennesker af krop og sjæl. Alt levende har en sjæl, og alle ikke levende ting har ingen sjæl. Aristoteles mener at sjæl og krop dør på samme tid. <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Aristoteles taler om tre slags sjæle, som er på forskellige slags udviklingstrin og hører til plante, dyre, eller menneskeriget. <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">En plantesjæl har den kvalitet at den vokser, planten stræber efter at vokse sig stor og forme sig. Det er den laveste form for liv. <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">En dyresjæl har samme egenskab, men har også følelser og evnen til at bevæge sig. Et dyr vil derfor stræbe efter at vokse, finde næring. Overleve og formere sig. Det er en højere form for liv. <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">En menneskesjæl har de samme egenskaber som dyresjælen, men vi har også evnen til at tænke og vælge. Vi har med andre ord en fornuft. derfor stræber vi efter at udvikle os, så vi kan tage ansvar for vores handlinger. Det er den højeste form for liv. <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Aristoteles mente også at manden var den fuldendte skabning, men kvinden kunnen ikke udvikle sig så meget som mænd. Menses og sæd er gjort af samme stof, nemlig næring(blod), men i manden findes en særlig evne til at koge blodet op til aktivt blodskum = sæd. D.v.s. at Aristoteles altså mente at manden var den primære aktive, livsgivende kilde i forplantningen. kvinden er netop kvinde, ved manglende evne til at omdanne blod til sæd, hvilket er det højeste stadie. Ved det mente Aristoteles at det var manden der der plantede sjælen i kvindens livmoder, og at det altså er sjælen, som kommer fra manden/faderen og kroppen fra kvinden/moderen. <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Ifølge Aristoteles bliver mennesket ikke lykkeligt af at lave ingenting, jo mere aktiv man er og bruger sin tænkeevne til at undersøge verden og søge viden, jo lykkeligere vil man blive. <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">I og med vores tænkeevne er unik for vores form(sjæl), bør vi udvikle den. <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Dette har Aristoteles følgende 3 måde at gøre på <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">1 udvikle visdom, dvs. at udvikle evnen til at tænke. <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">2 udvikle tanken til at gøre noget, altså at kunne. <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">3 udvikle tanken til at vurdere, hvordan man bør handle, altså klogskab. <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Disse måder kaldte Aristoteles for intellektuelle dyder, fordi de har med tænkeevnen at gøre.

<span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 150%; text-align: left;">**Aristoteles og religion**:
<span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Ifølge Aristoteles er der en årsag til alt hvad der sker i verden. Det betyder at der til enhver årsag må være en årsag, og til den årsag må der også være en årsag, osv. Denne teori kunne Aristoteles ikke lide, der måtte logisk set være én årsag til alle de andre årsager. <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Denne årsag kaldte han gud. <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Aristoteles mente at gud havde sat al bevægelse og forandring i gang. Aristoteles kaldte gud for den første bevæger. <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Aristoteles gud er en startmotor, der er gået i gang for sin egen fornøjelses skyld. Hans gud er ren form uden stof, dvs. ren sjæl. Denne rene form har kun en aktivitet-tænkning. Aristoteles gud var altså ikke en personlig gud, som har skabt verden og hans gud har heller ingen meninger om godt og ondt. <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Aristoteles inddelte også årsager i forskellige typer, hvorfor sker der noget? Hvad er formålet med hændelsen? <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">For Aristoteles er der også et formål med naturen, han ser den som en stor kunst, der eksisterer for vores skyld. For uden en formålsbeskrivelse af naturen er det svært at sige noget andet, end at den er en livsbetingelse for os. Uden den kan vi ikke leve.

<span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 140%; text-align: left;">**LOGIKKENS FAR**:
<span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Aristoteles kaldes for logikkens far, hans logik har vist os, at et arrangements form har afgørende for om det er gyldigt. Argumenterne skal hænge sammen. <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Ordet logik betyder tale eller fornuft. Logik er læren om de regler, vi laver for samtalen. Det var Aristoteles ‘tanke, at vi med logikken kan undersøge, om et argument er sandt eller ej, og om det er opbygget rigtigt. <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Aristoteles viste, at et argument altid er sandt, hvis det har en særlig for form. Han mente således at det ikke er indholdet der er vigtigt, men formen. Han opstillede f.eks. det vi kunne kalde for ”alle-argumenter”, med to præmisser og en konklusion, som altid er sandt. Det særlige ved alle argumenterne er, at begge præmisser starter med ordet alle og handler om hver sin ting. Her er et eksempel: <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">**//Præmisse 1//**: Alle mennesker har behov for at spise. <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">//**Præmisse 2**//: Alle, der læser denne bog, er mennesker <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">//**Konklusion**//: Alle, der læser denne bog, har behov for at spise. <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Som en grundregel for argumenter kan man sige, at hvis man er enige i alle præmisserne, vil man også være enige i konklusionen. Er man derimod uenig i et argument, er det som regel præmisserne man er uenige om! <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Hvis man synes, ar den slags argumenter er indlysende logikske, så er det fordi man tænker ligesom Aristoteles.

==== <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 150%; text-align: left;">**Demokrati/staten i.f.t. Aristoteles:** <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Aristoteles var et menneske som elskede at holde orden, så han indsamlede en masse bystaters forfatninger(grundlove) og ordnede dem. Han ville gerne finde ud af, hvordan en stat fungerer bedst for alle mennesker. ==== <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Stort set alle græske filosoffer, som Sokrates, Platon og Aristoteles, var modstander af demokrati. Aristoteles mente dog, demokrati muligvis var en god styreform, hvis man sørgede for, middelklassen blev den største gruppe, så få var meget rige og færre fattige. <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Alligevel kunne det måske være bedre hvis de rige mennesker styrede, for de ville styre til flertallets bedste, men en enehersker kunne også være en mulighed så længe han herskede til fællesskabet, denne enehersker skulle efter Aristoteles mening være en mand og ikke en kvinde, da kvinder ikke var lige så fornuftige som mænd. <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Ifølge Aristoteles blev man født med ledernatur eller en slavenatur.-se bare på små børn sagde han. Nogle af dem tager ledelsen, mens andre lader sig lede. <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">En stat skal fungere som en helhed, og kunne producere alle ting selv, så den ikke er afhængig af andre stater, mente Aristoteles. Han ønskede, at alle frie mandlige borgere skulle have mulighed for at deltage i ledelsen af samfund. Ved hjælp af deres klogskab kan man skabe et godt samfund, hvori det gode liv kan leves.

<span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 150%; text-align: left;">** Hvad kendetegner den tid, hvori Aristoteles skriver/tænker? **
<span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Man kan påvise, at samtlige kulturer og samfund altid har vist interesse for pædagogiske spørgsmål, her under antikkens filosoffer, her i blandt Aristoteles. <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Oldtidens Grækenland er af de fleste historikere bestemt som den vigtigste kultur, når det kommer til udviklingen af den vestlige civilisation. <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Den græske civilisation var optaget af humanistiske spørgsmål omhandlende ex: politik, filosofi, sprog, uddannelse, videnskab (ex læge- og naturvidenskab) og sport. Andre interessepunkter har været arkitektur og kunst. Disse interessepunkter viste sig også i undervisningen for tiden. Undervisningen var et privat anliggende, og de unge mænd blev undervist i at skrive, læse, recitere litteratur, synge og spille på instrument - alt sammen ved siden af deres atletiske træning. Pointen med at blive undervist var som sådan ikke, at blive højtuddannet i klassisk forstand, men at de unge mænd skulle dannes til gode samfundsborgere. Kvinder modtog også undervisning i nogen grad, hvori de lærte ex. matematik, så de kunne føre regnskab for husstanden. <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Et kendetegn for befolkningen i Athen, hvor Aristoteles virkede i de fleste af hans leveår, var at samfundet var delt op i socialøkonomiske klasser, baseret på formue. Disse klasser var ikke låste, og man kunne stige i stand, jo større indtægt du havde. Herved var det ikke nødvendigt, at komme fra en rig familie, man kunne selv skabe sig en formue igennem sit erhverv. Derudover var det kun frie mænd (frigivede slaver er ikke frie mænd!), der kunne opnå borgerskab og derved fuld beskyttelse i samfundet. <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Det var ikke unaturligt, at en familie holdt slaver. Der fandtes to forskellige slags slaver - statsansatte slaver (holde øje med falskmønteri, tempelslaver, havde større uafhængighed end privatejede slaver) og privatejede slaver (husarbejde, markarbejde.) Noget bemærkelsesværdigt ved måden at holde slaver på i antikkens Grækenland er, at en slaveejer fx ikke har lov til at slå eller dræbe sin slave og derudover blev slaverne oftest lovet frihed, som motivation for at arbejde hårdere. Man kan jo overveje, om grækernes uddannelser og dannelse har været med til at skabe dette meget ansvarlige forhold til deres slaver.

<span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 150%; text-align: left;">** Konklusion med henblik på opdragelse/dannelse: ** <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Aristoteles har i //Den Nikomacheiske Etik// beskrevet sin forestilling om det gode liv, som han mener opnås ved hjælp af den gyldne middelvej. Navnet refererer enten til Aristoteles far eller søn som begge hed Nikomachos. Bogen er en vigtig del af europæisk kulturhistorie, da den har været med til at grundlægge etikken som en filosofisk disciplin. <span style="font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%;">Aristoteles så opdragelse som en metode til at udvikle menneskets tankevirksomhed og fornuft. Han skelnede mellem to slags fornuft: den praktiske og den teoretiske. Den praktiske kommer til udtryk i moral og etik. Den teoretiske har ikke ydre formål, men er selv et mål for opdragelsen. <span style="font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%;">Under opdragelsen dannes man som menneske og erhverver nogle bestemte normer og værdier. Disse er betinget af blandt andet kultur og samfund. En dyd som Aristoteles kaldte fronesis (praktisk fornuft) er, at man i en given situation kan resonere sig frem til den bedste løsning. At handle er en kombination af forstand og vilje. Fronesis forbinder på den måde det universelle med det partikulære, da den kan give en universel årsag for en partikulær handling.

<span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">"//Årsagen til handling (det, der sætter den i gang, ikke den endelige årsag) er et viljevalg, årsagen til valget er attrå og tanken på et mål. Derfor forudsætter valget såvel forstand og tanke som en etisk sjælstilstand, for god adfærd og det modsatte forudsætter nødvendigvis tanke og karakter. Tænkningen i sig selv sætter intet i gang; den må have et mål for øje og gå ud på handling.//" - Aristoteles i "Den Nikomacheiske Etik" s. 118-119.

<span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Aristoteles mente at der i sjælen er tre evner som gør at mennesket handler fornuftigt og erkender sandheden: sansning, intelligens og attrå. <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Aristoteles tænker altså på opdragelse, som en slags dannelse af mennesket. Det sker via lærdom og undervisning, samt øvelse i skik og brug. Desuden er samfundets love en afgørende faktor for hvad der er fornuftigt og rigtigt. Aristoteles mener at et politisk system er det bedste for mennesket, da han synes at det stemmer mest overens med menneskets natur. Mennesket skal opdrages for at blive lykkelig og opnå "det gode liv" (som nævnt under Aristoteles syn på etik og lykke, samt under hans menneskesyn). Det er dels samfundet, dels lærermestre og dels naturen der skal opdrage/danne mennesket. Mennesket selv skal udvikle sin tankevirksomhed og filosofere over livet, hvilket Aristoteles mener er en unik egenskab for mennesket.

<span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 150%; text-align: left;">**Litteraturliste:**
<span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">__Bøger:__
 * <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Andersen, Peter Østergaard, Ellegaard, Thomas og Muschinsky, Lars Jakob: "//Klassisk og moderne pædagogisk teori//", Hans Reitzels Forlag 2007.
 * <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Hinge, Helle og Juul, Henrik: "// Brug filosofien //", Gyldendal 2007.
 * <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Møller, Niels: "//Den Nikomacheiske Etik//", Det Lille Forlag 1995.
 * <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">Thielst, Peter: "//Man bør tvivle om alt - og tro på meget//", Det Lille Forlag 2002.

<span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">__Internetsider:__
 * <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">http://www.denstoredanske.dk/Samfund,_jura_og_politik/Filosofi/Oldtidens_filosofi/fronesis - besøgt 18-02-2012
 * <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">http://www.denstoredanske.dk/Erhverv,_karriere_og_ledelse/P%C3%A6dagogik_og_uddannelse/P%C3%A6dagogik,_didaktik_og_metodik/opdragelse - besøgt 18-02-2012
 * <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">http://www.leksikon.org/art.php?n=3413 - besøgt 18-02-2012
 * <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">http://www.denstoredanske.dk/Samfund,_jura_og_politik/Filosofi/Oldtidens_filosofi/Aristoteles?highlight=aristoteles - besøgt 18-02-2012

<span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 130%; text-align: left;">__Billeder:__ >
 * http://www.venamimundo.com/GrandesPersonajes/Aristoteles/Platon-Aristoteles.jpg
 * []

<span style="display: block; height: 1px; left: -40px; overflow: hidden; position: absolute; top: -25px; width: 1px;"> Sæd og menses er gjort af samme stof, nemlig næring(blod), men i manden findes en særlig evne til at koge blodet op til aktivt blodskum = sæd. Dvs at Aristoteles altså mente at manden var den primære aktive, livsgivende kilde i forplantningen. Kvinden er netop kvinde, ved manglende evne til omdanne blod til sæd, hvilket er dets højeste stadie. Da sjælen er menneskets form måtte kroppen være dets form. Ved det mente Aristoteles at det var manden der plantede sjælen i kvindens livmoder, og at det altså er sjælen, som kommer fra manden/faderen og kroppen fra kvinden/moderen.

<span style="display: block; height: 1px; left: -40px; overflow: hidden; position: absolute; top: -25px; width: 1px;"> Sæd og menses er gjort af samme stof, nemlig næring(blod), men i manden findes en særlig evne til at koge blodet op til aktivt blodskum = sæd. Dvs at Aristoteles altså mente at manden var den primære aktive, livsgivende kilde i forplantningen. Kvinden er netop kvinde, ved manglende evne til omdanne blod til sæd, hvilket er dets højeste stadie. Da sjælen er menneskets form måtte kroppen være dets form. Ved det mente Aristoteles at det var manden der plantede sjælen i kvindens livmoder, og at det altså er sjælen, som kommer fra manden/faderen og kroppen fra kvinden/moderen.